Атанас Далчев
Посред ровината

chitanka.info

Посред ровината във утрината синя

лъщи една железопътна глуха линия.

По релсите, обрасли с бурени зелени,

върви едно момиче с двама зли гамени.

Притиска то под свойта мишница китара,

която неговите линии повтаря.

Подире му с тревога вика мойта мисъл:

— Момиче, спри! Момиче хубаво, върни се!

Другарите ти са момчета груби:

не знаят те що значи всъщност да се люби.

За тях е като ядене това и гладни,

те с яд ще се нахвърлят върху теб на пладне.

Преди да слезе слънцето на запад,

с целувки алчни твойте устни ще изхапят.

Китарата и твоята любов ще счупят.

В реката после ще захвърлят двата трупа.

Момиче, не отивай с двамата гамени!

Момиче, забрави ги и ела със мене!

Ти ще ми кажеш само малкото си име.

И после двама мълчаливи ще вървиме.

Под стъпките ни леки ще трептят тревите.

Сами ще разговарят мълчешком душите.

И по траверсите на релсите със здрача

като по стълба към деня ще се изкачим.

1964 г.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.